Hybride Textsorten in Ernst Jüngers Werk – zwischen Essayistik, Diaristik und Fragment - Fabčič, Melanija Larisa (Univerzitetna založba Univerze v Mariboru, 2015)
Hibridne vrste besedila v delu Ernsta Jüngerja - med študijami eseja, diaristikd in fragmenta. V monografiji Melanije Larise Fabčič o hibridnih vrstah besedila v delu Ernsta Jüngerja je razvita metoda analize, ki se osredotoča na največjo možno natančnost in tudi mobilnost. V gibanju je treba zajeti največjo globino osredotočenosti besedilnih referenc s pomočjo kognitivne stilistike, specifično reprezentacijo in napetost hibridnih besedil pa je treba rekonstruirati z uporabo teorije raznolikosti, ki temelji na vzorcu francoskega filozofa Gillesa Deleuzeja, in ob upoštevanju njegove filmske teorije. Predmet analize so besedila nemškega pisatelja Ernsta Jüngerja, katerega specifičen "hibridni" način delovanja s svojimi nejasnostmi med resničnostjo in fikcijo, spominom in izumom, razmišljanjem in poezijo je povezan s splošnim programom za zaznavanje in prepoznavanje. Iz tega izhaja jedrnat način natančnosti in dvoumnosti, središča in premika, jasnosti in odtujenosti, ki na eni strani naredi, da so hibridne vrste besedila same kristalno jasne in do neke mere videti kot "stereoskopski" dokazi, na drugi strani pa skrivnostno hladni in sanjsko-pregledni Lik mlajšega mikroteksta postane razumljiv do zadnje poteze: korak za korakom se slika ali izjava premakne, vse se zdi jasno - šele ko pogledate natančno, se sredina dejanja pogosto malo premakne, malo se nekaj ne prilega točno, nekaj se seveda zgodi nepričakovano. Napetost pri takšni analizi mlajših besedil je podobna kot pri branju besedila: Zaznati morate zelo previdno. Monografija Melanije Larisa Fabčič namerava zagotoviti metodo za to.